Иван Вазов
Паркът в есента

chitanka.info

Кат цар обезтронен,

във тъги унесен,

като блян отронен

от свода небесен,

кат мечта самотна,

кат песен смълчана,

кат душа сиротна

в скръбта си приспана,

паркът глъхне, дреме,

звук го буди рядко —

как е на сърце ми

и тъжно, и сладко!

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.